- Tidligere... - Hvad vil du?
Dempsey snørede os. Sig, hvorfor ville han slå præsidenten ihjel.
Jeg blev manipuleret af en meget magtfuld mand.
- Sig, hvem det var! - Jeg er vicepræsident. Sådan er det.
- Hvad hedder han? - Sean Walker.
Jeg tror, at mr Walkers og jeg vil mødes igen.
- De ville slå præsidenten ihjel. - Vil du ikke stoppe dem?
Du kan ikke stikke af.
Det er Samantha og Leila.
Og det er mr Geller. Her er I i sikkerhed.
Vi fører vores folk hertil gennem portalen og så ejer vi alt.
- Stop ham. - Jeg ved ikke, hvor han er.
- Du løj for mig. - Det var ikke min hensigt.
- Hun er i San Fransisco. - Pågrib hende.
- Tidligere har du undgået vold. - Hun har snøret mig for sidste gang.
Må Gud beskytte hendes sjæl.
- En kommunikationssatellit. - De sender en besked hjem.
Toppene er på samme frekvens. Hvad tror du?
Det kan være stråling fra soludbrud.
Med sådan en intensitet og regelmæssighed? Nej.
Det kan det umuligt være.
Ser du mønstret? Det er rettet direkte mod os.
Det er en slags besked.
Vi må ringe til NSA. De bad os holde udkig efter det.
Ro på. Se, om det passer med en elliptisk bane først.
- Det er måske ingenting. - Indstil teleskopet, jeg får Nova frem.
Kom nu. Vis mig det!
Det er en besked! Jeg havde ret.
Ja, det havde du.
Forsigtig. Hvis du taber stavene, bliver landingsbanen bestrålet.
Det er Anthony. Han siger, det er vigtigt.
- Vi har fået svar på beskeden. - Hvad er den?
- Anthony? - Det er indviklet.
Hvad er den?
Kopier al data og slet alt.
Kom væk derfra. Regeringen må ikke kende til den.
Hvad er det?
Der er sket noget forfærdeligt derhjemme.
Pigen i den lilla bluse.
- Er du sikker? - Ja, hun er en af de specielle.
Jeg tager snart i lufthavnen.
Jeg vil have hende hos os, når jeg vender tilbage.
Naturligvis, dr. Dempsey. Jeg sørger for ekstrakten til dig.
Det er vigtigt, at jeg holder mig frisk.
Nu mere end nogensinde, så jeg kan... -
- ... afslutte det her.
- Fanger du sommerfugle med den? - Skildpadder.
- De bor i dammen. - De vil sikkert gerne hjem med dig.
- Tror du det? - Ja.
Alt skal jo forlade hjemmet en dag.
- Walker. - Tag det roligt.
Gør ikke noget dumt, så skyder jeg. Tag nogle skridt baglæns.
- Hvad vil du? - Hvem stå bag alt det her?
- Vi skal hjælpes ad med at stoppe dem. - Du burde ikke være kommet.
- Hvordan fandt du mig? - Din mor slettede ikke sine spor.
Hun brugte sin gamle mobil, så det var let at spore dig hertil.
Læg pistolen, før jeg tager den og gør dig fortræd.
Du skal hjælpe mig. Måske er du ligeglad med, hvad de gør, ikke jeg.
- De skal stoppes. - Hvor er du dum.
Du er kun en lille dreng.
De har taget alt fra mig. Giv mig første deres navne...
- Hvem er de? - Vil du skyde mig? Jeg tager chancen.
Det du vil gøre er det rene selvmord.
- Du skal ikke frygte for dit liv. - Hvad mener du?
Din mor har din søn. Jeg spreder deres adresse på nettet-
- hvis du ikke giver mig navnene. Informationen havner hos de forkerte.
Du lyver.
Jeg stanser oplysningen via min mobil hver anden time. Hvis jeg dør -
- så frigives din families adresse.
Giv mig navnene. Hvem skal jeg lede efter?
Der er kun et.
James Dempsey. En milliardær og en af landets mægtigste mænd.
- Men det hjælper dig ikke. - Hvorfor ikke?
Jeg prøvede forgæves at myrde ham. Nu ved ingen, hvor han er.
Har du prøvet at stoppe ham? Hvordan?
Ved at bruge vicepræsidenten.
Ham og Dempsey stod sammen bag attentatet på præsidenten.
Er vicepræsident Jarvis er del af konspirationen?
Jeg prøvede at få ham til at udtale sig offentligt.
Hvis han ikke tør gå imod Dempsey, hvilken chance har du så?
Det vil jeg finde ud af.
Hjælp mig, om du holder af din familie.
Soverne har uranet, som hvis alt stemmer -
- fører dem tættere på deres mål: At bringe flere af dem hertil.
Jeg tager ansvar for det, der er sket, men tag ikke fejl.
Konsekvensen indebær invasion og det vedrører os alle.
Så ikke flere fejltrin. Ikke af mig og ikke af jer.
Vi må stoppe Thomas og Sophia, før det er for sent.
Hvordan går sporingen af Sophia i San Fransisco?
Vi venter på, at hun skal bruge telefonen igen.
Så snart hun bruger den, kan vi spore hende.
Men vi har mobiliseret specialstyrker og lokalt politi.
Lokalt politi? Nej, nej. Sophia er sluppet væk fra os før.
Det må ikke ske igen. Find de bedste folk.
Hvem er de bedste tropper?
Marineinfanteristernes 4. division.
- Send dem ud. - Det ved du, at jeg ikke kan gøre, sir.
Loven forbyder brugen af amerikanske styrker på hjemmeplan... -
- ... ud over ved naturkatastrofer. - Jeg kender godt loven.
Jeg ved også, at loven blev indført for over 130 år siden-
- hvor den nuværende trussel var ukendt, så bare gør det!
Politi og specialstyrker støtter dem. Blake, underret tropperne.
- Undskyld jeg afbryder. - Vicepræsidenten...
Tak!
Mange tak!
Tak, general. Tak!
Tak, alle sammen! Det er skønt at være tilbage.
Thomas vidste, at jeg ville ringe til Martinez.
Nu har han brændstof til portalen og mit rygte er spoleret.
Måske ved Martinez alligevel, at du taler sandt.
Nej, i hans øjne tilhører jeg fjende og jeg kan ikke overbevise ham.
Hvem har adgang til det nummer?
- Hallo? - Sophia...
Jeg ringer kun i yderste nødstilfælde og jeg har vigtige nyheder.
- Vi har ikke mere at tale om. - Bare lyt til mig.
Du kender til beskeden, jeg sendte hjem. Vi fik svar.
Og det ændrer...
Det ændrer alt.
- Vi har ikke råd til at være fjender. - Hvad indeholdt beskeden?
Jeg må tale med dig personligt.
Tror du, at jeg er dum nok til at tage imod dit tilbud?!
Ikke kun dig, men alle. Det er noget, som alle skal høre.
- Vores races skæbne afhænger af det. - Jeg tror dig ikke.
Dit folk får information uden dig. Oplysningen om mødested følger.
Jeg håber, at du kommer.
- Du ville tale med mig. - Luk døren.
- Hvad laver du her? - Situationen er blevet værre.
Er det ikke tid til at lægge fortiden bag os?
Jeg kan ikke forhindre dig i at gå ind i huset her.
- Men jeg kan gøre livet surt for dig.
Jeg vil ikke se dig, høre dig, eller føle den mindste snert af dig.
Efter det der er sket eksisterer du ikke for mig.
Med al respekt, så er ingenting sket.
Intet der er offentligt.
Mit job er at tjene mit land og gøre hvad der tjener det bedste.
Og det vil jeg fortsætte med. Hvis du prøver at stoppe mig -
- tvinges jeg til at offentliggøre alt, hvad du har prøvet at skjule.
Tror du, at jeg vil gemme mig under bordet indtil embedstiden rinder ud?
- Næppe! - Du skal ikke håne mig!
- Hvad bilder du dig ind? - Hold dig langt væk fra mig!
Hr. Præsident... Jeg er ked af at afbryde -
- men vi har nyheder om Sophia.
Hr. Præsident... Det er Sophia, eller i det mindste hendes mobil.
Vi fik sporet hende, for hun modtog en samtale.
- Er marineinfanteristerne på vej? - Ja, klædt som civile politimænd.
Når I ved, det er hende, så tag hende levende, hvis I kan, ellers...
Sir.
Ved du, hvor svært det er at komme tæt på vicepræsidenten?
- Især siden Dempseys mordforsøg! - Vi må finde en udvej.
God plan...
Stands så snart du ser et skilt om et sted, der har internet.
Jeg vil vide mere om Dempsey. Hvad ved du om de bortførte piger?
- At de ikke er mennesker. - Kender du til... rumvæsnerne?
Han ville myrde Martinez for at forhindre ham i at løslade dem.
Dempsey ville holde eksperimenterne hemmelige.
Da jeg opdagede det, var jeg nødt til at stikke af.
Kunne han virkelig forarge dig?
- Hvad mener du med det? - Du har kidnappet og myrdet folk.
- Du kender mig ikke. - Nej, jeg begriber dig slet ikke.
Min far forlod min mor, da jeg var lille.
Jeg kan ikke huske ham, men jeg kan huske min stedfar.
Han var et stort svin.
Han begyndte at slå min mor lige fra begyndelsen.
Det fortsatte indtil den dag, hvor jeg havde fået nok.
Da han begyndte at råbe ad mor gik jeg hen til skuffen med hans pistol.
Og jeg tog den frem.
Og så skød jeg ham.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Jeg undskylder.
Det skal du ikke gøre. Den flæbehistorie var bare løgn.
Der er ingen grund til at jeg er sådan. Jeg blev bare født sådan.
Kom ind.
Jeg håber, at jeg ikke forstyrrer igen.
- Noget nyt om Sophia? - Nej, ikke endnu.
Det er ikke derfor, jeg er her.
Vi har knap nok kunnet tale, siden jeg kom tilbage fra Inostranka.
- Jeg ville høre, hvordan du har det. - Kom nu til sagen.
Du så, at jeg angreb Ray og frygter, jeg er ved at blive skør.
Ja, mildest talt. Men det er ikke kun det.
Din beslutning om at ophæve loven ligner dig ikke.
- Det er det, der er meningen. - Jeg er vist ikke med.
Sophia og hendes folk var spærret inde i Inostranka i 66 år.
Indtil jeg besluttede mig for at spille den store befrier.
- Og det gik jo, som det gik. - Bebrejd ikke dig selv for alt.
Lad os ikke narre os selv. Jeg vil redde situationen.
Så må jeg forandre mig.
Forstyr mig ikke igen, før du ved mere om Sophia.
Javel, hr. Præsident.
Hvad skal jeg gøre, når du dør?
- Hvabehar? - Du slipper ikke levende fra det.
Og så slipper oplysningerne ud om min familie.
Og så dør du ikke kun, men også min mor og min søn.
Så må du hellere prøve at holde mig i live.
Her er en artikel om, at Jarvis er vendt tilbage til Det Hvide Hus i dag.
Tro ikke, at jeg vil prøve at få os ind i Det Hvide Hus!
Nej, men han deltager i en velgørenhedsfest i aften.
- Hvor? - Hotel Ambassador i Washington.
Kan du hacke dig ind i gæstelisten?
Det må være nemmere end at hacke sig in i Pentagon som teenager!
- Hvordan vidste du det? - Jeg var ude efter dig en gang.
Jeg tager ingen opgaver uden at efterforske først.
Ikke engang med vores navne ville vi komme ind.
Derfor skal vi finde folk, der er godkendt.
Hvornår begynder middagen, Ted? Det var dyrt, jeg vil komme til tiden.
Halv otte. Vi skal være der tidligt på grund af sikkerhedskontrollen.
Har du set mine manchetknapper?
Har du set i jakkelommerne?
Ja.
- Har du bestilt noget? - Nej.
Hej...
- Det er det forkerte værelse. - Jeg er låst ude. Undskyld!
Må jeg låne telefonen og ringe ned til receptionen?
- Ja, selvfølgelig. - Tak!
Ned på knæ!
Gør os ikke fortræd.
Der sker jer intet, hvis I samarbejder.
- Invitationer og legitimation? - På sofaen.
Her. Sørg for at få et fint aftryk, så vi kommer igennem.
- Hvordan går det? - Her...
Pak sammen. Jarvis har set mig, så jeg må ændre mit udseende.
- Hvad laver du? - Hvad tror du?
- De er uskyldige. - De så vores ansigter.
Vent! Lad være!
- Hvad mon beskeden var? - Jeg ved det ikke.
Men vi bør tage til mødet og høre hvad Thomas har at sige.
Jeg stoler ikke på ham.
Uanset hvad, så får Thomas mere magt.
Jeg kan heller ikke lide det, men...
- Hvad er det? - En sms med mødestedet.
- Hvor er det? - I Los Angeles.
Jeg tager derhen. Du behøver ikke tage med.
Leila og Samantha bør ikke være alene.
- Vær forsigtig. - Naturligvis.
- Jeg fik sms'en. - Som mange andre.
Alle bekymrer sig over beskeden. Dem jeg har talt med tager derhen.
Thomas agent fik svar og dræbte sin partner for at holde det hemmeligt.
Jeg må derhen. Jeg har intet valg.
Vores folk lader sig påvirke af ham.
Jeg kan ikke lade Thomas få magten over dem.
- Han prøvede at dræbe dig. - Det gør han ikke igen. Ikke der.
Han vil ikke risikere at vende for mange imod sig.
Jeg tvinger dig ikke til at tage med, men jeg gør det.
Det er jeg nødt det.
Så gør jeg det også.
General Armbruster, du har tilladelse til at fortsætte. Skyd hende.
- Et øjeblik, sir. - Er der noget galt?
Vi opsnappede en sms, der blev sendt til Sophia.
Den blev sendt til over 200 modtagere.
- Hvad står der? - Det er krypteret, umuligt at læse.
Målet er på vej.
- Det er Michael Buchanan. - Piloten. Så er han også en af dem.
- Hvad pønser han på? - Det ved vi, når vi tager ham.
- Afvent mine ordrer. - Hun har gemt sig hele dagen.
Ventet på noget... Så får hun en sms og så går hun.
Det er intet tilfælde. Hvor mange fik sms'en?
- Over 200. - Må jeg se?
Beskeden... kan være instruktioner.
Eller oplysninger om et mødested.
- Bed dine mænd trække sig. - Hvad laver du, hr. Præsident?
- Træk alle enheder tilbage! - Hun måtte jo ikke slippe væk.
Følg efter hende. Slip hende ikke af syne. Jeg vil ikke kun have Sophia.
Nu har vi chancen for at få alle sammen.
Tak, sir. Læg Deres ejendele på bakken.
Hold op.
Se ikke så nervøs ud. De skal tro, at vi hører til.
- Invitationer og legitimation. - Læg alle ejendele på bakken.
Mrs Fisk, læg højre tommel på scanneren.
Hav en god aften.
Mr Fisk...
Er der noget galt?
En gang mere, mr Fisk.
- Tak, mr Fisk. - Selv tak.
Tak.
Der er han.
- Er du parat? - Ja.
Det håber jeg også.
Hej!
- Tak fordi I kom. - Det er godt, at du er blevet frisk.
Vicepræsidenten, jeg er Ted Fisk. Det er en stor ære.
Det er også en ære for mig. Og tak for støtten.
Selv tak. Det her er min hustru.
Jo, vi har mødt hinanden...
Hvis du alarmerer vagterne, så skyder jeg.
Du er død, før du får sagt et ord.
Smil og grin, som om hun sagde noget sjovt.
- Godt I kunne komme. - Tak.
Sig til din sikkerhedschef, at du vil være alene et øjeblik.
Gør det.
J.R., jeg vil tale alene med mine venner.
- Denne vej. - Efter Dem, sir.
Apostlen går ind i et sikret værelse. Bliv på jeres poster.
Hvad laver I? Hvad vil I?
- Spørg ham. - Hjælp mig med at myrde Dempsey!
- Hvorfor spørger du mig om ham? - Spild ikke min tid. Jeg ved alt.
At du hjalp Dempsey ved attentatet mod præsidenten.
Jeg vil have beviser, der fælder ham.
Han fik mig næsten slået ihjel. Han truer min familie, hvis jeg taler.
Og jeg har ingen beviser, ingen håndgribelige beviser.
- Det er min påstand mod hans. - Der må være noget!
Det er der ikke, forstår du det?
Der er intet, som du eller nogen anden kan gøre.
Dæmp dig!
Er alt i orden?
Åh, gud! Hvad er der sket?
- Hvem har gjort det her? - Vicepræsidenten er i fare.
- Du ved noget, som vi kan bruge. - Jeg har jo sagt, der er ingenting.
- Hvor er han? - Jeg ved det ikke, sagde jeg jo.
- Hvornår tror I, at de leder efter mig? - Han har ret. Tiden er knap.
Giv mig pistolen!
Jeg hedder Sean Walker og monstret som du beskytter -
- har skadet og dræbt mange. Han fik mig tiltalt for mord.
På grund af ham har jeg mistet alt og alle jeg holder af.
Derfor har jeg intet at miste.
Derfor må du give mig noget, der kan fælde Dempsey.
Ellers skyder jeg dig i hovedet.
Forstår du? Gør du det?
- Hvad? - Okay...
Han har forladt landet.
Han tog til Jurabjergene i Frankrig. Det er alt, hvad jeg ved. Jeg lover.
Vi har fået alarm om et sikkerhedsbrud.
Saml jer om vicepræsidenten. Han er udsat for trussel.
- Hvad laver han der? - Jeg ved det ikke.
- Du må tro på mig. - Luk døren op!
Vi skal af sted. Nu!
- Han svarer ikke. - Træd til side.
- Er De uskadt? - De stak af. Den vej.
Sæt specialstyrkerne ind!
- Sophia er ankommet til Union Station. - Ved vi, hvor hun er på vej hen?
Nej, men hun ved ikke, at hun er overvåget -
- så hun vil føre os hen til det der foregår.
Sophia er her.
Hun er fremme.
St. Andrews-katedralen. Den købt af en bygherre for et halvt år siden.
Find ud af hvem og giv mig planen over den og bygningerne tæt på.
- Devon! - Carlos! Det er længe siden.
- Hvor mange personer er derinde? - Et øjeblik. Jeg tjekker satellitten.
- Jeg opfanger 200 varmeaftryk. - Du havde ret. De holder møde.
Indtag jeres positioner. Der er jeres nye mål.
- Hej, Thomas. - Mor...
Jeg er glad for, at du kom. Også dig, Michael.
Jeg vil tale med dig alene om det her først.
Nej. Ikke flere hemmeligheder.
Nu går vi i gang!
Vi har gode nyheder. Her er billeder fra et kamera udenfor kirken.
- Hvad er det jeg kigger på? - Den der mand er Thomas.
Han er inde i kirken lige nu.
I ved jo, at min mor og jeg har været uenige.
Jeg vil fortælle jer.
- At vi ikke har råd til at være fjender længere.
Beskeden som jeg sendte hjem er blevet besvaret.
Og svaret er et, som ingen af os vil høre.
Vi har alle vidst, at vores planets dage var talte.
Men vores beregninger var desværre forkerte.
Ifølge beskeden er vores sol begyndt at blive en supernova.
Jeg ved, at det er meget tidligere, end vi havde forudset.
Den første bølge af gammastråling når vores solsystem inden for to uger.
Om mindre end et år bliver vores planet ubeboelig.
Hvis vi ikke flytter, ophører vores civilisation.
Planen om at føre tusindvis hertil må nu skrinlægges.
Jeg har en vagt i sigte.
Vores eneste håb er at føre alle hertil -
- og bosætte os her.
Denne planet er vores eneste chance for at overleve.
Og den chance må vi tage, før det er for sent.
- Vi har et problem. - Hvad?
- Hvor skal du hen? - Regeringen er her.
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv